![](https://podtepeto.com/wp-content/uploads/2017/05/spasovden-780x470.jpg)
Съпругът и попът лично избирали кой ще отиде с яловата булка под росена
В народния календар Спасовден е свързан още с душите на мъртвите
Тази година на 13 юни Православната църква чества Възнесение Господне. Празникът е подвижен, отбелязва се четиридесет дни след Великден и се пада в четвъртия ден от седмицата. Народът го нарича Спасовден.
Според християнските книги, след възкресението си Христос останал на Земята, за да проповядва своето учение и да беседва с учениците си. На 40-ия ден в подножието на Елеонската планина до Йерусалим се въздигнал в небесата. С Христовото възнесение завършва и актът на човешкото спасение и затова денят се нарича Спасовден.
В народния календар Спасовден е свързан с душите на мъртвите. Старите българи вярвали, че на 40-ия ден от Великден идват и самодивите излизат по тъмна доба, берат и се кичат с цъфналия в нощта срещу Спасовден росен. Вярва се, че с растението могат да се лекуват болните, а на този ден то има най-голяма сила. Болните трябва да легнат на росенова поляна или да сложат до възглавницата си китка росен.
С такава китка трябва да спи и яловата жена, тъй като според народните вярвания в нощта срещу Спасовден може да се излекува безплодие. Този ритуал имал много специфични правила.
Самият съпруг, в чието семейство нямало рожба вече над 3 години, трябвало лично да поиска от местния духовник извършването му. Той и свещеникът избирали мъж, който да участва в ритуала. А избраният нямал право да откаже.
Яловата жена трябва да „познае“ избрания под растението росен. Булката и придружителят ѝ тръгвали към мястото малко преди полунощ. По пътя те казвала наум молитви и нямали право да си говорят. На мястото жената поставяла върху червен месал спасова пита, варена кокошка и бъклица вино. Хапвали, отпивали и започвали да се „борят“ срещу безплодието под росена. Около полунощ те трябвало да легнат под храста и да се познаят пак в пълно мълчание, а до главите им стояла икона на Божията майка.
Малко преди първи петли трябвало да оставят храната там и да хукнат към селото, без да се обръщат назад.
Дедите ни вярвали, че безплодието остава под росена. Ако жената зачене в нощта преди Спасовден се смятало, че това е станало по магичен начин и не се тълкувало като прелюбодеяние.