![](https://podtepeto.com/wp-content/uploads/2021/11/254989665_299730658749117_7488310107268522786_n-780x470.jpg)
Режисьорът представи в Пловдив новия си филм, в която разказва историята на дядо си, но и на собствените си търсения
Кино поезия. Такъв е новият филм на Камен Калев „Февруари”. Режисьорът, сценарист, монтажист и дори оператор на творбата я представи пред пловдивската публика снощи в Лъки Дом на киното. „Февруари” е поетичен разказ за живота на един човек в три части- детството, казармата и старостта. В почти безсловесната лента Калев разказва историята на дядо си, потомствен овчар в Странджа, но и на собствените си търсения.
„ Този филм е вдъхновен от живота на дядо ми. Една фигура ме е вдъхновявала още от най-ранно детство, когато прекарвах летата си в Странджа с брат ми. И до днес продължава да възбужда любопитството ми и това мое желание да правя филм с необходимост да задам въпросите и да се опитам да отговоря на тях за този тип хора и този начин на живот, който може би вече не съществува. С този филм проведох един задълбочен диалог със самия себе си, изграждайки този портрет за този тип човек като дядо ми. Това е ценното в изкуството изобщо- когато се остави отпечатък на едно такова търсене. И ако това възбужда диалог в хората усещам удовлетворение от цялата работа”, разказа пред публиката в Лъки Камен Калев.
Идеята за „Февруари” се е появила преди пет години и Лазаров работи по проекта от тогава. Производството е отнело две години.
„ От самото начало беше важно да направя всички избори преди монтажа, всичко да е плод на един синтез. Важно бе да има предварителна разкадровка, която да е максимално обрана откъм ефекти и ненужни елементи. Имах желание да се разказва времето без намеси”, добави той.
„Излизайки от третия си филм, който бе много по-класически в продуцентския смисъл на думата, с много повече средства, голям екип и прочие, имах нужда да усещам всички елементи през ръцете си, да мога аз да поставям камерата, да монтирам, да избирам хората не толкова по професионален, а по човешки критерии. С натрупания опит аз знаех от какво имам нужда и затова един по-малък екип ми даваше възможност по-гъвкаво да подходя към целия материал. Исках процесът да е личен. Има специален модел на производство на този филм, който много рядко се случва в тези дни. За нас бе важно да са малко хора в екипа,но да има много време за снимки, тъй като трябваше да снимаме пролет, лято и зима, на едно и също място. Само снимките отнеха година. А в днешно време един филм се снима за 30 дни. Имахме един огромен лукс от това, че имам време да снимам по малко, да монтирам, да виждам какво имам като материал, да променям настройките си в постановъчната работа за следващите периоди на снимки”, разкри Камен Калев.