Най-много помощи пристигат от САЩ в размер на 7 млн. лв
Тютюноработници доброволно ремонтират склада, за да има къде да работят
Точно преди 95 години е било най-голямото земетресение, оставило отпечатък върху града под тепетата, което носи спомени и до днес. Трусовете започват от 14 април. Почти целите Чирпан и Първомай са разрушени. В Пловдив тогава се съобщава само за разрушени комини, съобщава се за разрушения и в Хасково. Най-разрушителният трус в Пловдив идва на 18 април. Той е с магнитуд от 7, а 1/3 от сградния фонд на Пловдив е унищожен.
Следващите няколко дни преминават като на сън, но при огромна взаимопомощ. Разрушени са множество сгради, почти всички хора обаче остават под открито небе, под страх от срутване на сградите им или бъдещи трусове. Парковете се изпълват с палатки и бараки.
Местната власт веднага взема мерки за да контролира „шемета, присъщ на човешката натура в такъв момент“, както се изразява един автор от това време. За най-бедните се осигурява безплатен хляб. Учителите получават свобода да решат дали да продължат учебните занятия или да ги прекъснат, но са задължени да останат в района, в който работят, за да помагат на другите граждани. Веднага са наети 22 лекари в служба на общината, които да работят на място сред „кварталите“ от палатки или да обикалят града. Въведен е вечерен час – 9 часа.
Налага се строг контрол на цените на стоките от първа нужда, за да се пресече спекулата. Нормират се цените на хляба, брашното, фасул, картофи и още много други храни, а също на сапун, газ, както и на някои строителни материали – дъски, дървени материали, греди, гвоздеи и други. Полицейското управление (наричано „градоначалство“) официално обявява, че ще преследва спекулантите – всеки, заловен да продава съестни (т.е. хранителни) продукти над нормираните цени ще бъде бит на публично място.
Мнозинството работа се върши безвъзмездно от експерти от различни професионални среди, а общината и другите власти единствено насочват работата. Лекари, архитекти, инженери работят безвъзмездо за възстановяването на естественото положение. Специална благодарност общината дава на шофьорското дружество, членовете на които, въпреки че са останали бездомни, са се отдали веднага в помощ на граждани и община.
След 1928 г., на територията на България, не са реализирани други катастрофални земетресения.
Най-силното събитие след 1928 г. е земетресението от 1986 г., с магнитуд 5.7, реализирано в централна северна България (близо до гр. Стражица).
Интересна е и историята за някои от тютюневите складове. Всичко по темата можете да прочетете в КАПАНА.БГ.