Павел Начев с коментар във фейсбук в контекста на реакциите с 111-метровия пилон „Рожен“
Пловдивчани сме известни с местния шовинизъм, но е време да предприемем действия, за да вземем първенството и по Българщина.
Всепризнато е, че любовта към родината е най-видима не с ежедневните ни усилия да я направим едно по-добро място, а чрез грандиозни символи. До скоро беше достатъчна просто големината, но вече имаме и нов аршин – обичаш нещо толкова, колкото си готов да жертваш за него. А каква по-голяма жертва за страна, чийто химн започва буквално с планина, от самата й природата.
Вярно, на родопчани им е лесно – имат сакрални за българската история и дух роженски поляни, където висшия патриотизъм изразява себе си чрез пренасяне на свидна жертва – посредством поругаване и бетониране.
Но пък ние в Пловдив си имаме култовите тепета…
Любовта към големия брат вече е заела част от втория по големина хълм, но най-високия – Младежкия – все още си седи така – без особено значими структури на върха, което го прави подходящия кандидат за първата стъпка от нашия план…
Първа стъпка – правим един 50 метров (5 пъти по-голям от Альоша) бетонен постамент върху природната ни забележителност и на него слагаме 222 метров кол, на който и диктатора на Туркменистан да завиди, като така си осигуряваме визуална доминация над Източна Румелия.
Втора стъпка – понеже Рожен е високо, дори и с тепе+постамент+кол няма да достигнем същата надморска височина, е нужно да бъдем изобретателни.
Във „Времеубежище“ Господинов описва как 300 дрона носят едно българско знаме из небето, но такова решение би било половинчато, защото не показва достатъчни нива на себеотрицателност и саможертва.
За да е ясно, че пловдивчани сме истински патриоти би трябвало да жертваме не само природни забележителности, но и значителен обществен ресурс.
В следващия кметски мандат замразяваме всякакви градски ремонти и активности и парите се пренасочват към закупуването на една ескадрила от хеликоптери, които да подсигурят, че денонощно, високо в небето над Пловдив, ще кръжи огромен флаг.
Трябва да стане ясно, че сме поставили на олтара на родината най-свидния агнец, като за целта направо ще вземем вече поръчаните машини за медицинската спешна въздушна помощ.
Трета стъпка – разбира се, специалните поводи трябва да се отбелязват подобаващо. За това е наложително след като дойдат новите F16 за армията, Пловдив да придобие старите Мигове, които, поддържани с остатъците от общинския бюджет, да отбелязват националните празници прелитайки още по-високо над града, рисувайки флага в небесните висини, така че цяла България да го види и да се гордее.
You may say I’m a dreamer
but I’m not the only one…